![insulinska rezistencija](https://budizdraviji.com/wp-content/uploads/2023/05/diabetes-gb5819d122_640.webp)
Simptomi insulinske rezistencije
Simptomi insulinske rezistencije: Ne tako jasni, i ne tako očigledni
Insulinska rezistencija je metaboličko stanje koje se karakteriše smanjenom osjetljivošću tela na insulin, hormon koji reguliše nivo šećera u krvi. To je često preteča razvoja dijabetesa tipa 2 i povezana je s brojnim zdravstvenim komplikacijama. Interesantno je da simptomi insulinske rezistencije često nisu očigledni i teško ih je prepoznati bez odgovarajućih testova. Jedan od ključnih testova je provera nivoa šećera u krvi, koja omogućava procenu stanja insulinske rezistencije. Međutim, postoje određeni znakovi koji mogu ukazivati na moguću prisutnost insulinske rezistencije rezistencije, iako se mogu razlikovati od osobe do osobe.
Visok krvni pritisak (hipertenzija)![krvni pritisak](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%20150%20150'%3E%3C/svg%3E)
Kada imate insulinsku rezistenciju, to znači da vaše telo nije u stanju efikasno koristiti insulin, hormon koji reguliše nivo šećera u krvi. Kada se ovo dogodi, telo proizvodi više insulina kako bi pokušalo da kompenzuje taj nedostatak. Međutim, povećani nivo insulina može uticati na bubrege i uzrokovati zadržavanje soli i tečnosti, što rezultira povišenim krvnim pritiskom. Drugim rečima, insulinska rezistencija može poremetiti normalnu ravnotežu šećera i soli u telu, što može dovesti do visokog krvnog pritiska. Ovo je važno jer visok krvni pritisak može predstavljati faktor rizika za razvoj srčanih bolesti i drugih zdravstvenih problema.
Gojaznost![gojaznost](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%20150%20150'%3E%3C/svg%3E)
Postoji snažna veza između insulinske rezistencije i gojaznosti. Gojaznost, posebno abdominalna gojaznost (kada se višak masnog tkiva nakuplja u predelu stomaka), može povećati rizik od razvoja insulinske rezistencije. Masno tkivo, posebno visceralno masno tkivo koje se nalazi oko unutrašnjih organa, može izlučivati različite supstance koje ometaju normalno delovanje insulina.
Pojava akni i pojačana maljavost![akne](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%20150%20150'%3E%3C/svg%3E)
Insulinska rezistencija može rezultirati povećanom proizvodnjom androgena, muških hormona koji se prirodno javljaju i kod žena. Povećani nivoi androgena mogu izazvati povećanu aktivnost lojnih žlezda i povećanu proizvodnju sebuma (masnoće). Ovo povećanje sebuma može začepiti pore i dovesti do razvoja akni.
Povišen holesterol
Insulinska rezistencija može imati uticaj na nivo holesterola u organizmu. Insulinska rezistencija stvara promene u metabolizmu holesterola. Odnosno stvara disbalans u metabolizmu holesterola. Ova stanja mogu dovesti do povećane sinteze holesterola i smanjene apsorpcije holesterola iz hrane. Kao rezultat toga, nivo LDL holesterola (lošeg holesterola) može biti povišen kod osoba s insulinskom rezistencijom.
Ateroskleroza
![ateroskleroza](http://budizdraviji.com/wp-content/uploads/2023/05/Atherosclerosis-150x150.webp)
Što se ovog tiče, ateroskleroza se ne može smatrati direktnim simptomom insulinske rezistencije, ali postoji veza između ove dve pojave. Insulinska rezistencija može doprineti razvoju ateroskleroze, tj. povećanju rizika od njenog nastanka. Dakle, iako ateroskleroza nije direktni simptom insulinske rezistencije, postoji veza između ove dve stanja gde insulinska rezistencija može biti faktor koji doprinosi razvoju ateroskleroze.
Simptomi insulinske rezistencije često nisu jasni i očigledni, što otežava dijagnostiku na osnovu samih simptoma. Međutim, ako postoji sumnja na prisustvo insulinske rezistencije, preporučuje se da se obavi odgovarajući test. Testiranje nivoa šećera u krvi može pružiti važne informacije o funkciji insulina i otkriti eventualnu prisutnost insulinske rezistencije. Takođe, lekar može uzeti u obzir i druge faktore rizika i simptome koji se mogu povezati sa insulinskom rezistencijom prilikom postavljanja dijagnoze i preduzimanja odgovarajućih koraka u lečenju.